Василий Жуковски
Песен

Превод от руски: Любен Любенов, Григор Ленков, —

chitanka.info

Годежния си пръстен

в морето изтървах —

и с него свойта радост

и своя весел смях.

„Вземи, носи го, мили! —

ми каза в онзи час. —

Додето ти го носиш,

ще бъда твоя аз!“

Аз плакнех свойта мрежа

в неверните вълни…

В миг пръстена изпуснах…

Иди, че го върни.

И оттогава с мене

тя вече не дружи,

И моята усмивка

на дъното лежи.

О, ветре полунощен,

приятел ми бъди!

Потъналия пръстен

оттам ми извади.

Видя ме днес разплакан,

до мене тъжна спря.

И в погледа й нещо

като преди ме сгря.

Ръката ми погали,

за миг я улови,

реши да каже нещо,

но звук не промълви.

Не искам тая ласка,

ни тая доброта!

Любов, любов ми трябва…

Ала потъна тя.

Да търси, който иска,

в морето кехлибар…

Аз — своята надежда,

изгубения дар.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.